Джамало, сьогодні ми зустрілися з тобою на показі у РАЦСі. Чи не тут ти ставала на рушник?
- Ні, я тут вперше. Ми хотіли це зробити тихо, тому пішли до швидкого документ-сервісу. В нас навіть жодного фото немає..
Чи зберігаєш ти свою весільну сукню? Всі пам’ятають твою розкішну весільну сукню з величезним вельоном…
- Так, але вона займає дуже багато місця. Мене мама навіть нещодавно запитувала, чи не хочу я її продати. Я сказала, що ні. Я б хотіла - якщо в мене буде ще донька -, щоб вона, можливо, переробила її якось. Ця сукня цінна для мене, тому я не хочу її продавати або дарувати.
Ти не так давно повернулася з відпочинку. Ви з чоловіком вперше залишили дитину так надовго, на цілих два тижні. Як переживали цю першу розлуку з сином?
- Ми дуже сумували. Я залишила його на бабусь, батька чоловіка, няню… В нього був спорт, була музика, було плавання – такий розклад, що не засумуєш. Я дуже щаслива, що ми не взяли його з собою, бо я бачила, як страждали мами в літаку. Влітку, я думаю, що поїдемо на відпочинок тільки разом.
Чи не забагато занять для дитини, якій ще немає й року?
- Я думаю, що ні. Це п'ятнадцять хвилин заняття музикою, і по півгодини на спорт і плавання. Це тільки звучить так, що дуже багато всього. Мені здається, що він дуже швидко розвивається. Син вражає мене щодня: то він співає, то він говорить навіть, хоча я розумію, що це якесь лепетання. Я бачу, як він рухається вперед, і це мене дуже тішить.